Kjære mr. Inman.
Jeg begynte med å telle dagene,
så månedene.
Nå teller jeg ikke lenger,
håper bare du vil komme hjem,
og at den tause frykten, siden vi så hverandre sist,
om at denne krigen, denne fryktelige krigen,
vil ha forandret oss til det ugjenkjennelige.
Mot slutten av borgerkrigen
la Nordstatene eksplosiver under Sørstatenes stillinger.
Beleiringen av Petersburg, Virginia, juli 1864.
Sørstatstroppene venter angrep.
Denne stakkaren er fra Alabama.
- Langt hjemmefra. - Takk.
Håper de yankeene angriper.
- Den trompeten er min. - Ja.
Det er Mo Oakleys sønn.
Han er da ikke gammel nok?
- God morgen. - Morn, gutt.
Jeg har støvler og jakker. Vil du ha?
- Ja. Vil du ha? - Takk.
Håper støvlene holder helt tilbake til Cold Mountain.
Jeg ønsker øyeblikkene våre hadde vært annerledes
og at jeg kunne rette opp i dem.
Min klossethet, de usagte tingene...
Det er nok.
Nok til å blåse hull i himmelen.
En skikkelig yankee-hilsen.
Boka di er helt i filler.
Samme som oss. Sett for mye krig.
Hei, Oakley.
Ikke vær redd. Yankeene følger kontortida.
De er ikke oppe ennå.
Steng den.
Hvor kom du fra?
Fersk frokost! Den er min!
- Har den. - Jeg så den først!
Ligg unna kaninen min!
Da far og jeg kom til Cold Mountain,
følte jeg meg sjenert og utenfor,
men glad for å unnslippe Charleston.
Fra en verden av slaver, korsetter og bomull.
Hva tror dere at dere skal kjempe for?
- Sørstatene? - Spikeren er Nordstatene!
- Ja. - Og dette er en yankee-skalle.
Trodde sør var en himmelretning.
Er du Lincoln- elsker?
Når kapellet er ferdig, skal jeg drepe yankeer.
Kyss meg i ryggen.
Slåss for en rik manns slave.
Der kommer presten.
Takk, Ben. Hjelper du min datter?
- Jøss. Se den hatten. - Se hva som er inni den.
Gi meg hammeren, Oakley.
- Virkelig ei sørstatsdame. - Mr. Swanger!
- Morn, pastor! - God morgen, pastor.
Du husker min datter, Ada.
- Miss Monroe - God morgen.
Dere gjør store framskritt!
- Mrs. Swanger. Mrs. Castlereagh. - Morn, pastor.
Unnskyld meg.
I Charleston ville menigheten fortsatt diskutert
vinduenes størrelse.
Jeg tenkte akkurat på deg, miss Monroe.
Cold Mountain må føles som verdens ende for deg.
Slett ikke. Det er svært vakkert.
Du satte oss helt i skyggen.
Mennene her syntes kvinnene her var pene,
til du viste deg.
Det tviler jeg på.
Hadde du sagt et ord til en av dumskallene,
kunne jeg fått pløyd jordet mitt.
- Hvem som helst? - Nei.
I særdeleshet han på stillaset.
Sier vanligvis lite.
Men har mast på meg siden du kom hit.
- Pløye jordet ditt? - Ja.
God morgen. Jeg heter Ada Monroe.
Inman.
W.P. Inman.
Det hjelper ikke å gjenta det.
Folk kaller meg Inman.
Jøss. Inman snakker.
Hvis du tok et glass sider, ville de andre slutte å stirre.
Inman.
Du er bare sjalu. Jeg skal ta henne med til Bishop's Creek.
Takk.
Og hva gjør du?
Jobber med tre.
Går på jakt.
Mest snekring.
Pløyer du?
Jeg kan pløye.
Er det noe spesielt du vil si meg?
Ikke som jeg kommer på.
Da sier jeg takk for sideren.
Retrett!
De er i feil krater!
Planen slo tilbake mot dem!
Send yankeene lukt til helvete!
Snu den!
Flere geværer!
Idiotene grov sine egne graver!
Nå har vi dem!
- Ikke lenge til nå. - Det er et slaktehus!
Hva?
De har gått seg fast i et hull.
Helvete er løs!
Oakley!
Inman! Hjelp meg.
Jeg tok noen. Så du det?
Jeg så det.
Kommer jeg til å dø?
Folka dine kan være stolte av deg.
Fyren sier han kan spille det du vil.
Hva med "Bonapartes retrett"?
Nei. Spill noe roligere.
Som om en jente ventet på meg.
- Du hørte ham. - Jeg kan bare et par sanger.
Som når du er i Bishop's Creek, og du er tørst,
og vannet er kjølig.
Jeg kan ikke sånn musikk.
Jeg kommer til Cold Mountain før deg.
God morgen, Sally!
Det var en vakker sak!
Pianoet mitt.
- Jeg har savnet det. - Takk, forresten,
Inman pløyer og betaler gjelden sin.
Å, nei.
Og han sa ingenting.
Han var lykkelig.
Ja?
Er menn så annerledes i Charleston?
Menn?
Det vet jeg ikke.
Hvis du liker ham, så gå bort og hils på ham.
Jeg bør komme videre.
Kom igjen!
Saktere. Gå på.
Min kjære datter, Ada,
som lenge har forsaket så mye for å hjelpe meg i min gjerning,
og som jeg stoler på.
Venner, vi er begge glade for denne muligheten til å takke dere
av hele vårt hjerte for deres varme velkomst
og, mest av alt, for et slikt fint kapell.
Takk, alle sammen, og Gud velsigne dere.
Vårt hus er alltid åpent for dere alle, når som helst.
Velkommen.
Esco?
Den mannen, hjalp han til under byggingen?
Nei, det er Teague.
En gang eide Teague-familien hele Cold Mountain.
Min farm, din farm... alt tilhørte hans bestefar.
Teague ønsket dette stedet, og du fikk det.
Nå ønsker han belønning.
Eneste belønningen er å feire en velgjort jobb.
Og det er bra i disse vanskelige tider.
- Miss Monroe. - Takk.
Skal du ikke komme inn?
Jeg er søkkvåt.
- Vi har varme i ovnen. - Jeg klarer meg.
Du bærer alltid på et brett.
Jeg skal over til negrene med noe saft.
Noen sa du skulle verve deg. Skal du det?
Blir det krig, vil alle kjempe.
- Har du tatt bilde av deg? - Kan du gjenta?
Et foto, med rifle og motet ditt på utstilling.
Du ler av meg.
Jeg kjenner deg ikke.
Dette blir ikke riktig.
Om det bare var nok å stå her.
Uten å snakke.
Det er det.
Se på himmelen.
Hvilken farge er det?
Eller måten hauken flyr på?
Eller du våkner
og du er helt sår i brystet av å tenke på noen.
Hva kaller du det?
Jeg skal ta det.
Jeg kan ikke bli våtere.
Enn om du blir drept og jeg aldri ser deg igjen?
Etter noen år ville jeg ikke huske navnet ditt, sa du.
Inman.
Det har gått mer enn tre år og jeg husker navnet ditt.
Soldater.
Ikke reis dere.
Jeg har nevnt dere i min rapport.
Dere fra Cold Mountain har opptrådt heltemodig.
Det er yankeer i skogen. De er avskåret fra retrett.
Får de være der, kan de skyte oss som de vil.
Gå rundt.
l trærne.
- Kom igjen. - Butcher er truffet!
La ham være! Han er ferdig!
Stans ilden!
- Under trærne. - Det er oss!
Stans ilden, sa jeg!
Det skal bringe lykke, fugl innestengt i et rom.
Beklager at dere må vente.
Hun kommer straks.
- Mr. Inman. - Pastor.
- Hva kan jeg gjøre for deg? - Jeg har noen noter.
Jeg har ikke bruk for dem.
Takk.
- Du må komme inn. - Jeg får nok stikke.
Mr. Inman liker seg bedre utendørs.
Kanskje vi kan ta en spasertur.
Strålende idé.
Jeg skal hente hatten din.
Jeg dro min stakkars datter 600 kilometer fra Charleston
fordi legene
sa at jeg hadde svake lunger, og at luften her ville gjøre meg godt.
Men jeg tror utsikten gjør meg bedre.
De sier det er den vi kjemper for.
Jeg akter ikke å preke krig i min kirke, mr. Inman.
Gud er nok lei av å bli påkalt av begge parter i en strid.
Jeg antar Gud er det.
Takk.
Spilte din far piano?
Ja. Han var lærer.
- Lever din far, mr. Inman? - Nei.
- Og din mor? - Hun døde da jeg ble født.
North Carolina har gått ut av unionen!
Vi fikk krigen vår!
Det var på tide!
Inman! Vi er klare for kamp!
Vi fikk krigen vår!
Du fikk din krig.
Ada.
En stor dag for North Carolina.
De som følger Lincoln, eller vil oppheve slaveriet,
bør holde øynene åpne.
Styggen sjøl kan ta dem.
Er du plutselig blitt lovens mann, mr. Teague?
Det stemmer.
Hjemmevern for Haywood County. Fra i dag er jeg loven.
Alle må ut og slåss.
Vi skal passe på kjærestene deres.
Hvorfor skal ikke du slåss?
Han er for gammel!
Du var kanskje tryggere i Charleston.
Hvem skulle da ventet på deg?
Tre ganger hurra for North Carolina og Sørstatene!
Den tilhører Inman!
Jeg har den. Han er her.
De fant boka du var redd for.
Vent!
Jeg fant en bok du kan ta med deg.
William Bartram.
De sier den er god.
Han skriver visst om dette distriktet.
Takk.
Og dette.
Jeg smiler ikke på det.
Jeg vet ikke hvordan
man holder på et smil.
- Ada. - Hva er det?
Han er tilbake om en måned!
Kyss henne for meg!
Jeg skal vente på deg.
Ser bra ut, Butcher!
Send meg en yankee-skalp, Swimmer!
Se ut, damer, på hva disse stakkarene dør for.
Hvor mange flere må miste et bein for rike menns slaver?
De fleste dør før morgenen,
eller kvelden, er de sta nok.
Andre venter utenfor på sengene.
Så noen hyggelige ord er en velsignelse.
Det er heten. De råtner.
Pigeon River...
Hvordan går det?
Cold Mountain...
Vil du ha vann?
Cold Mountain...
Cold Mountain?
Er du engstelig når du ikke hører fra ham?
Fra mr. Inman?
Ja.
Men så prøver jeg å telle ordene
som ble vekslet mellom mr. Inman og meg.
Ikke særlig mange.
Men jeg tenker på ham, pappa. Hele tiden.
Jeg mistet din mor etter 22 måneders ekteskap.
Det var nok til å fylle et helt liv.
Det var slutten på skinken.
- Den var deilig. - Jeg må lære å lage mat.
Jeg tenkte å nevne det i kapellet.
Kanskje kvinnene kan hjelpe til.
Jeg kan ikke la andre overta matstellet.
Jeg er lei for dette...
Jeg burde oppdratt deg mindre som en kamerat,
og mer som en ung kvinne.
Unnskyld, Ada. Og for at jeg dro deg hit.
Jeg er ikke lei for det.
Jeg ville fulgt deg hvor som helst.
- Til Mongolia. - Mongolia.
Men uten noen til gårdsarbeidet,
intet å kjøpe, ingenting å kjøpe for.
Jeg vet ikke hvordan vi skal klare en vinter til.
Vil du spille noe for meg?
Noe fredfullt mens jeg leser prekenen min?
Det er rått her ute. Du burde komme inn.
Nei, jeg liker det.
Pappa, ta med duken inn!
Kom inn før du drukner!
Det er brev til deg.
Fra North Carolina.
Det har reist langt.
Det er ikke nytt.
Det ble skrevet sist vinter.
Jeg ser ikke hvem det er fra.
"Kjære mr. Inman..."
Siden du dro, er tiden stykket opp i bitre kapitler.
Sist høst døde min stakkars far.
Farmen vår i Black Cove er forlatt.
Alle hjem i disse fjellene er merket av tragedien.
Hver dag har vi sorgen
over de som har falt,
som ikke vil vende hjem fra den forferdelige krigen.
Og ikke et ord fra deg.
Lever du? Jeg ber til Gud at du gjør det.
Krigen er tapt på slagmarken,
og tapes to ganger av de som er hjemme.
Han kommer ikke tilbake.
I ditt hjerte vet du det.
Se på meg.
Jeg er ikke hvem som helst.
Jeg venter fortsatt,
som jeg lovet.
Men jeg er alene og på sammenbruddets rand,
og orker ikke ta imot noe fra de som selv har lite.
Ada, det er Sally!
Som det ser ut her!
Sett det på trammen.
Hun ga slavene fri, og nå...
Hun har ingen og ingenting, og venter på en som er død.
Forsvinn!
Pokker.
Nå klynger jeg meg til håpet til deg
og troen på at jeg får se deg igjen.
Så nå sier jeg, så tydelig jeg kan:
Hvis du kjemper, så slutt å kjempe.
Hvis du marsjerer, så slutt å marsjere.
"Kom tilbake til meg."
"Jeg ber deg, kom tilbake til meg."
Kom tilbake til meg.
Jeg ber deg, kom tilbake til meg.
Sårede må ikke forlate hospitalets område.
Kjøp peanøtter av en blind mann!
Går det bedre, soldat?
Virker sånn.
Ingen hast. Krigen er snart over.
Vi taper den uten din hjelp.
Dere får ti minutter til hårklipp og barbering!
Hvor ble du såret?
Før jeg ble født.
Har aldri satt mine øyne på noen ting,
ikke et tre, ikke et gevær, ikke en kvinne.
Men har lagt handa mi på alle tre.
Hva hadde du gitt for det?
For å kunne se i ti minutter?
Ti minutter?
Ikke en indianercent.
- Kunne blitt hatefull. - Slik har synet gjort meg.
Jeg mente det ikke slik.
Du sa ti minutter.
Jeg snakker om å ha noe og så miste det.
Da er vi ikke enige.
Jeg ville gitt mye for ti minutter med noe.
Noe eller noen?
Vær forsiktig.
De skyter folk som tar seg en tur.
Carolinakysten, september 1864.
Etter ordre fra Zebulon Vance, guvernør i staten North Carolina,
er enhver desertør skyldig i forræderi,
og skal jages som en hund.
Alle som skjuler desertører er også skyldig i forræderi.
Hjemmevernet bemyndiges til å gå inn overalt,
uten varsel og begrensninger.
Kaptein Teague trenger frivillige.
Alle menn som ikke grunnet alder eller sykdom er forhindret fra å kjempe,
kan melde seg og beskytte sitt county mot yankeer
og forrædere mot vår sak.
- Er det brev til meg? - Nei.
Det er ikke kommet noe post.
Jo fortere vi taper krigen, jo bedre.
De sier at ikke én mann av ti kommer hjem igjen.
Og Teague og mobben hans er verre enn yankeer.
- De er verre enn yankeene. - Kan jeg få snakke med deg?
Denne tilhørte pastor Monroe.
Hvem kan ønske en klokke?
Hvem orker å se på tiden?
Jeg har litt salt flesk du kan få.
Behold klokka til faren din.
Takk.
Vi har snakket med noen av kvinnfolka
om å komme innom deg. Det er vanskelig nå, men...
Å nei. Jeg klarer meg godt, uansett hva folk sier.
Takk for flesket.
Som jeg selvsagt vil betale for.
Er alt i orden?
Ada!
Du er jo tynn som en mynde, jente!
- Kom inn til meg. - Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke utnytte din godhet.
Jeg lager mat.
Vi er stolte over å få besøk av deg.
Esco venter på middagen.
Jeg vil bare slutte å arbeide.
Sitte på trammen med Sal, se på sønnene mine på jordet,
hoje "bra jobb" hver time eller så.
Det blir en god dag, når guttene kommer.
Hva med din familie i Charleston?
Jeg har ingen.
Og det finnes ingen penger.
Far hadde noen aksjer og verdipapirer.
Nå er de jo verdiløse.
Krigen...
De er ikke verdt noe.
Jeg har ingen andre steder å dra.
Jeg ønsker ikke å reise bort.
Du venter på en mann...
Se i brønnen vår.
Hun bør det!
Ser du i brønnen med et speil,
ser du fremtiden. De sier så.
Du gjør det. Hun gjør det.
Hva slags speil?
- Esco, hold henne. - Jeg har henne.
Vi holder deg.
Ser du noe?
Jeg vet ikke.
Jeg har sett mange ganger etter tegn til mine gutter.
Jeg har aldri sett noe.
Er det noe galt?
Hva skjedde, Ada?
Hva så du?
I går så jeg deg komme gående mot meg.
Eller jeg trodde det.
Som en galning bøyde jeg meg over Sally Swangers brønn.
Jeg stirret ned i dens hemmeligheter.
Var det deg jeg så komme, eller var det gjenferdet ditt?
Jeg vet at jeg må lære å overleve på egen hånd
og godta at du ikke kommer hjem.
Likevel kan jeg ikke. Jeg kan ikke.
De kuene må melkes.
Brevet haster ikke, men det gjør kuene.
Jeg kjenner deg ikke.
Gamle fru Swanger sier du trenger hjelp.
Her er jeg.
Jeg trenger hjelp, men en gårdsarbeider
til pløying og grovarbeid.
Hun har misforstått.
- Hva er den riva til? - Rive?
Ikke til hagearbeid, iallfall.
Nummer 1, du har hest og jeg kan pløye.
Nummer 2, det finnes ikke bedre mann enn meg,
for det finnes bare gamlinger her.
- Jeg veit du er i knipe. - Knipe?
Hører du dårlig? Du gjentar alt jeg sier.
Jeg er ikke ute etter penger. De er ikke verdt noe.
Jeg venter seng og mat... ved samme bord.
- Jeg er ingen tjener. - Du er ingen tjener.
Folk må tømme potta si sjøl.
Og jeg vil ikke jobbe mens du sitter og ser på.
- Greit. - Greit. Er det ja eller nei?
Jeg har en hane. Han er en djevel.
Nærmer jeg meg, setter han på meg.
Han er Lucifer selv.
Jeg forakter haner.
Jeg ville ikke...
Jeg heter Ruby Thewes. Jeg veit hva du heter.
Vi putter den i gryta.
Du er min engel
Min sommerfugl.
Fly av sted.
Min elskede.
Gud tilgi meg for dette.
Jeg sender deg til et bedre sted.
Fly av sted.
Ikke gjør det.
Ikke skyt. Jeg er en Guds mann.
- Jeg har drept mange slike. - Jeg mener, jeg er prest.
Er det Guds gjerning å kaste en kvinne uti der?
En slavekvinne. Kan du se det?
- Svart som bek. - Er hun død?
Nei. Jeg har bedøvet henne. Som en sommerfugl.
Det verste er at jeg bryr meg om henne.
Hun har min bastardunge i magen.
Kom hit opp.
Jeg ber deg.
Det er bedre at du skyter meg enn at du sender meg tilbake.
Bring henne tilbake.
Gjør jeg det, vil menigheten lynsje meg
For å ha avlet en bastard mens jeg var prest.
Vi er en streng menighet.
Vi har straffet menn for å spille fele under sabbaten.
Du vil drepe henne fordi hun er slave?
Det er en bakdør. Ha barmhjertighet.
Takk.
Jeg var i ferd med å gjøre noe veldig galt.
Jeg får gå opp til min kone igjen.
Hun våkner ved den minste lyd.
Hvor har du papir og penn?
Ada?
Er du våken?
Ja.
- Det er fortsatt mørkt. - Si det til kyra! Det er seint!
Er du ferdig?
Jeg må spise litt.
Da må du stå opp før. Hva er det?
En roman.
Vil du bære på bøker, så bær en du kan skrive i.
Vi har vår egen historie.
Den heter "Black Cove Farm". En katastrofe".
Jeg kan stave det også. Lærte det på skolen.
Det første de lærte meg.
"Ruby Thewes, du er en k- a- t- a- s- t- r- o- f- e."
Tre år gikk jeg på skolen før faren min...
Gud bevare hans sjel er som å ønske det han hadde i livet.
Han levde for å hvile, han var født sliten. Han ville heller ha meg hjemme
enn foran tavla på skolen.
Nummer 1 , lag en vinterhage for planter som tåler kulde.
Turnips der. Løk, kål...
Grønnkål.
Nummer 2, reparere låvetaket.
Har vi klubbe og jernkile?
Klubbe?
Klubbe. K- l- u- b- b- e.
Nummer 3, rydde og pløye dette jordet.
Det har ikke tatt skade. Dette skal gå fint.
Nummer 15...
- 16. - Nummer 16.
Plante gresskar for svalene
for å holde kråkene unna.
Kråker er det nok av her.
Lukk grinda.
Jeg betaler én dollar for et egg.
Jeg har ikke noe utestående med dere.
Er jeg i nærheten av Cape Fear River?
Hjemmevernet. Tilbake der.
- Ta dem. - De sprer seg i åkeren.
- Kom tilbake. - De er i åkeren.
Jeg kan få deg ut herfra.
Jeg antar Hjemmevernet er etter deg.
De er ute og jakter på desertører.
Jeg anbefaler ikke den veien.
Der møter du halve byen som vil henge meg.
Jeg burde skutt deg da jeg hadde sjansen.
Jeg vet om et fergested. Eller du kan bli skutt.
- Hvis det er en felle... - Gjør som du vil.
Jeg er bare kristen.
- Har du penger? - Fem dollar.
For fem dollar får du ikke en vannslurk, engang.
Det står "Ferge, fem dollar".
Ingen krysser her uten at de rømmer fra noe.
Vil dere vente på vennene dine?
Du kan få 30 sørstatsdollar.
- Greit. Kom igjen. - Hva nå de er verdt.
De klippet av meg håret.
Det var hardt.
Jeg likte håret mitt.
Jeg hadde krøller.
Men jeg fortjente det.
Jeg er pastor Veasey. Har jeg sett deg i kirken?
Nei, det er lite trolig.
l disse tider er det djevelen som styrer.
30 dollar til, og jeg trekker kjolen over hodet.
Har vi 30 dollar?
Herregud.
- Ned. - Jeg tok en.
- Noen andre måter å komme over? - Elven er full av alligatorer.
- Hva slags tre er dette? - Jeg vet ikke.
- Furu. - Johannesbrødtre.
Furu. Hvor er nord?
Nord?
Nevn tre urter som vokser vilt på gården.
Jeg kan ikke. Greit?
Jeg kan snakke om gårdsdrift på latin.
Jeg kan lese fransk.
Jeg kan knyte et korsett.
Jeg kan nevne tre elver i Europa,
men ingen her omkring.
Jeg kan brodere, men ikke stoppe.
Jeg kan arrangere blomster, men ikke dyrke dem.
Hvis noe var nyttig, hvis jeg kanskje gjorde noe med det,
var det ikke passende.
Hvorfor?
Du kan spørre hvorfor om det meste ved meg.
Dette gjerdet er det første jeg har gjort noe med,
som kan gi et resultat.
Har du aldri slått beina rundt Inman?
Kom igjen.
Er vi forsiktige, kommer vi gjennom vinteren.
Gamle Roy ga meg ti sauer
fordi jeg sa de var så små
at de egentlig ikke var flere enn seks.
Min far ønsket alltid å ha sauer her.
En gang klippet jeg håret mitt.
Faren min fikk to dollar for det.
Han laget laget en parykk til en riking i Raleigh.
Synd du måtte selge pianoet.
Det var min idé.
Stobrod liker å kalle seg musiker.
Faren min kunne spille seks låter på fela.
Ble skutt i Petersburg.
Jeg var geita hans. Eller et dyr i bånd.
En gang gikk han fra meg i fjella.
Jeg var 8 år. Han var borte i 2½ uke.
Forlot han deg?
Det gikk greit.
Han gikk heller 60 kilometer etter sprit enn 60 centimeter for en klem.
Jeg har full forstoppelse.
Før var jeg regelmessig som morgenbønnen.
Jeg kunne stille klokka etter magen min.
Sprettet de meg opp nå, hadde de funnet skitt
stablet opp som svarte vedtrær.
- Hjemmevernet. - Vi kan krysse lengre opp.
- Se på denne. - Snakk lavt.
- Det er en god sag. - Og den er ikke din.
Du er jo kristen. Kan du ikke budene?
Herren er meget fleksibel når det gjelder eiendom.
Vi kan gjøre mye med denne.
Felle et tre. Spille musikk.
Du vil takke meg for saga.
Jeg skal takke når du er borte, og jeg har funnet mat.
Bare vent. Du vil takke meg.
God dag.
Gamleoksen min stakk av og endte sine dager her.
Og nå forgifter den vannet vårt.
Takk. Du er en sann kristen.
Dyret stinker.
Vært død en god stund.
Dette blir vanskelig.
Hjelp meg, så skal kona mi lage en god middag til dere.
Jeg har en idé.
Saga er løsningen.
Du trenger to mann, én i hver ende.
Gi meg saga.
- Vi deler den opp. - Ja.
Vi begynner i nakken.
Det var ubehagelig.
Det er stedet mitt.
Håper dere tåler en drøss med kvinnfolk.
Halleluja!
- Hva skjedde? - Han måtte skite. Det er lenge siden.
Israels stammer er i ferd med å flykte fra Egypt.
Disse karene blir til middag.
Da jeg hentet kona mi,
tok hun med seg tre søstre, og ungene deres.
Det er Dolly, Mae, Shyla
og den pene i blått er kona mi, Lila.
De er fine representanter for kjønnet.
Jeg slokner snart.
Hjemmebrygget mitt sniker seg innpå deg.
Sterke saker.
Nå er han borte.
Se på øynene hans.
- Hva? - Borte.
Jeg skal snart gå. Dere har det visst moro.
Ja vel? Farvel.
Jeg må sjekke fellene mine.
Jeg er tilbake i morra kveld. Er dere her fortsatt da?
Jeg håper inderlig det.
Jeg sier morna, jeg må gå.
Jeg har mange mil foran meg før jeg når Blue Ridge.
Det haster vel ikke?
Kanskje jeg legger meg litt.
Dette huset står på skjeve.
Det er litt skakt.
Legg deg. Hva med deg, pastor?
Jeg skal ut i røykhuset.
Jeg lengter etter å bli vasket ren.
Ta deg av ham du, Mae.
Dere går til sengs.
De andre har en jobb å gjøre.
- Kom igjen, til sengs. - Til sengs, alle sammen.
Lila, du blir hos ungene.
- Opp trappa. - Vi ses.
Han er min. Du kan kose med predikanten.
Han skal få klemme meg til jeg stønner.
Han er pen, hva?
Hun har jo allerede en mann.
Jeg vet det.
Hva synes du?
Er ikke det noe for deg?
Jeg må gå.
Kom igjen. Du kan ri meg helt til Kina.
Er du sjenert? Trenger du hjelp?
Nei.
La meg se hva jeg kan gjøre.
Se hva du gjør!
Ditt ludder!
- Hjemmevernet. - Dekk deg til!
Ikke rør pengene!
Jeg ba spesielt om at du kom.
- Reis deg. - Kveld, Hank.
God kveld, Hank.
- Du er sein. - Reis deg, sa jeg!
Dere går på limpinnen hver gang.
Gud vil dømme deg, Judas.
- Takk. - Gud vil dømme deg.
- Ut. - Du har våre liv på samvittigheten din.
Hold kjeft.
- Takk for handelen, gutter. - Judas!
Spar på pusten.
Det er langt å gå til fronten.
Ada Monroe og Ruby Thewes, se på dere.
- Hva mener du? - Som to fugleskremsler etter et uvær.
Vi trenger et fugleskremsel. Fuglene spiste halve avlingen.
For at du er så snill. Kaffe og kake.
Ekte kaffe.
Ikke noe juks. Fant en pose i spiskammeret.
Takk, begge to.
Dette gleder vi oss alle til.
Esco og jeg.
- Hun bakte den. - Jeg bakte den.
Du store min.
Jeg lever fortsatt.
Esco blir lei seg for at han ikke traff dere.
Slo det deg?
- Hva da? - At hun sto i døra
Jeg veit det.
Nummer 1 , jeg har alltid kjent henne og aldri stått utenfor.
Hun hadde sluppet inn ulven, om den kom.
Kanskje hun var opptatt.
Nummer 2, gamle Swanger var der. Jeg kjente pipelukta.
- Nummer 3, se på de åkrene. - Hva med dem?
For en uke siden nådde de oss til livet.
Tror du gamlingen og hunden hans har klart det?
Yankeer!
Kavaleri!
- Over den åsen. - Få de feigingene opp bakken.
Gjem hestene.
Ser de oss, er vi ferdige.
Hvis dere rører dere eller bråker...
Jeg vil ut av dette.
Jeg blir ikke skutt igjen for noe jeg ikke tror på.
Kom igjen. De kan ikke skyte.
- Kom igjen. - Bajonetter.
Det er opprørere på åsen.
De dreper seg selv.
Ta støvlene og riflene deres. Vi må videre.
Kom igjen. Kom dere vekk.
Det fugleskremselet skremmer ingen yankee.
Eller prøver du å lage deg en mann?
Nei.
Jeg kommer innom...
med få dagers mellomrom. Jeg skal passe på deg.
Jeg vet det.
Vi ses.
- Men jeg liker det ikke. - Hvor er tjenestejenta di, Ruby?
Selger mer av sølvtøyet?
- Ikke si slikt. - Hun utnytter deg!
Hun utnytter deg.
Denne farmen skal bli min. Hører du, kvinne?
Du vil trenge mer enn et fugleskremsel.
God ettermiddag.
Hvorfor sprer de seg?
Går du med hagle på åkeren?
Det er krig. Forsvinn fra min eiendom.
- Er sønnene dine hjemme? - Ikke sett dem på fire år.
De slåss, men ikke mot gamlinger.
Da ser vi oss litt rundt.
Vi tror de er her.
Vi tror nemlig du holder dem skjult her.
Hva må jeg gi dere? En kylling? Et lam?
Du har bare et skudd. Vi er fem.
Blir en ulik kamp.
Konge av konger.
Hva var det?
Du skjuler desertører. Jeg kunne konfiskere alt her.
Hver tallerken, hvert teppe, hver lille kyllingdritt,
ræva til kjerringa di! Så ikke tilby meg en fugl!
Kom igjen, gutter.
Mamma roper.
Mor!
Nei.
Fytte grisen.
Hadde jeg ant du var så tung,
skulle du fått beholdt lenkene.
Sally.
Nei.
Ada.
Hva sier du?
Kom dere vekk.
Hun sier, "Bare kom dere vekk."
Kom igjen.
Ta halsen hennes.
- Sally. - Ta vekk tauet rundt halsen.
Det kan ikke fortsette sånn lenger.
Gud vil ikke tillate det.
Det må ta slutt.
Hvor lenge har jeg sovet?
To, tre dager. Ikke lenge nok.
- Jeg kan ikke bli her. - Sett deg før du faller.
Jeg er desertør.
Finner de meg her, får du svi.
Hva skal de gjøre? Forkorte mitt unge liv?
Jeg har lært at du klarer deg lenge med ei geit.
Den gir deg selskap,
og melk og ost...
Og når du trenger det,
godt kjøtt.
Sånn ja, skatten min.
Du har vært i krigen?
Slakteriet kunne pågå i dagevis.
Jeg sto ansikt til ansikt med fienden.
Jeg drepte ham alltid.
Han drepte aldri meg. Jeg vet ikke hvorfor.
Han prøvde, etter hva jeg kan se.
Han gjorde vel det.
Jeg tror det finnes en plan for hver og en av oss.
Ta naturen. En fugl plukker opp et frø,
skiter frøet ut, en plante gror opp.
Både fuglen, dritten og frøet gjorde en jobb.
Og du har gjort en jobb.
En god en, geita mi.
Du har vært flink.
Det hender jeg tror jeg er sprø, men så er jeg sulten.
Drikk dette.
Det lindrer smerten og du får sove.
Venter hun på deg, denne Ada Monroe?
Hun gjorde det. Nå vet jeg ikke.
Eller om hun husker meg.
Legg deg ned.
Jeg er lik en som går etter ved
og kommer tilbake med en fløyte.
Lik alle som sendes i krig med et flagg og en løgn.
Laudanumen virker. Det er bra.
Snakk mer.
Hun ga meg en bok.
Ada Monroe.
Av en som het Bartram.
Han skrev om sine reiser.
Bare det å lese navnet på et sted
nær hjemme.
Sorrell Cove.
Bishop's Creek.
De stedene tilhørte andre folk før oss.
Cherokeene.
Hva kalte han Cold Mountain?
Hvordan kan et navn, ikke engang et virkelig,
gjøre deg så trist?
Det er henne.
Hun er stedet jeg skal til.
Jeg kjenner henne knapt.
Jeg kommer visst aldri tilbake til henne.
Å ha reist så langt,
fra øst til vest, hundrevis av mil.
Jeg må lukke øynene mine.
Føttene mine trår på Guds jord.
Myrene, havet, bakkene og åsene,
for å finne meg selv. Til slutt,
fra et sted i den kalde snøen, ser jeg gjennom en blå dis
en verden av fjell bak fjell.
Ada!
- Det er en mann! - Hva?
Han stjeler kornet vårt. Han sitter i fella og skriker.
- Hjelp! - Her.
Hjelp. Pokker.
Hør her!
Vi sikter på ryggen din med ei hagle.
Få meg løs herfra!
- Har du våpen? - Nei, ma'am.
Handa mi detter snart av.
Utrolig!
- Stobrod Thewes! - Ruby?
Det er faren min.
Jeg klarer å spise mens hun gjør dette.
Men du får ikke spise inne.
Nummer 1, de henger folk for å skjule desertører.
Nummer 2. Selv om vi får belønning, så spiser du ute.
- Du har fått arr. - Hva har jeg fått?
Arr i hjertet. Jeg handlet galt mot deg.
Du ville fått arr, hadde jeg ikke polstret de saksetennene.
- Som var min idé. - Som var hennes idé.
- Jeg har såret deg. - Herregud.
Jeg lagde 50 sanger om deg.
Ruby her, Ruby der, "Ruby med de strålende øyne".
Ha det klart:
Du banket meg, forlot meg,
overså meg, banket meg igjen.
Det er bedre enn "Ruby med de strålende øyne".
Jeg er en annen.
Krigen forandrer folk fælt.
Ruby har nok fortalt at jeg ikke alltid var god.
- Du var en stor drittsekk! - Jeg kan ikke nekte for det.
- Kan du få ham ut herfra? - Musikken forandret meg.
Jeg er full av musikk, Ruby.
Skulle gjerne hatt fela mi. Jeg har jo ei ny fele.
Ei nydelig fele, full av sanger.
Visste ikke jeg hadde det i meg.
Nå er du klar.
Velsigne dere begge.
Javel, da.
Har du ingen frakk?
Det går greit.
Og bare si fra, så kommer jeg ikke tilbake.
Vil ikke sette deg og frua di i beit.
Jeg er ikke Rubys arbeidsgiver.
- Unnskyld. - Ingen er det.
Den som virkelig trenger frakk, er partneren min, feite Pangle.
Vi gjemmer oss i ei hule sammen med en sanger.
Pangle lider under kulda. Men ingen frakk passer ham.
Jeg er glad i deg, Ruby.
Om vi får himmelen i hodet.
Du har alltid vært ei grei jente.
Han er så full av dritt, den mannen.
Vi kunne lagt ham i møkka og dyrket en maken til ham.
Det er medisin, og det kjøtt.
- Og du er lei av begge deler. - Jeg har mye å takke deg for.
Bare for å skremme folk.
Ruby med de strålende øyne.
Dra dit dere kom fra.
- Takk for frakken! - Takk for maten.
- Forsvinn! - Ruby med de strålende øynene
Jeg liker frakken!
Min kjærlighet til Linton er som løvet i skogen.
Tiden vil endre den, som vinteren endrer trærne.
Min kjærlighet til Heathcliff ligner klippene nedenfor.
En kilde til lite synlig fryd,
men nødvendig.
Han er alltid,
alltid i mine tanker.
Hun blir ikke gift med Linton?
Hun kan ikke si det om Heathcliff, og så ekte Linton.
Det vil vi finne ut...
i morgen.
Jeg venter ikke til i morgen.
Ruby...
"En kilde til lite synlig fryd,
men nødvendig."
Jeg liker den.
"Hun b-e-s-t-o..."
Jeg er sørstatssoldat på permisjon.
Jeg trenger seng og mat.
Jeg har gevær.
Jeg forstår.
Bønner og maisbrød er alt jeg har.
Takk.
Som du ser, er jeg alene med barnet mitt.
Jeg må stole på at du ikke vil oss vondt.
Nei.
Jeg vil ikke ha den.
Sto det til meg, hadde de fjernet alle våpen her i verden.
Hvert sverd, hvert skytevåpen.
Det går bra. Du er jo brennvarm, lillegutt.
Er babyen syk?
Mannen min ble drept ved Gettysburg og så aldri gutten.
Det var leit.
Sånn er det uansett hvilken dør du banker på.
Mannen død, kona igjen.
Maten er enkel, men varm.
Det er ikke blitt noe kjøtt på veien, kun blader og røtter.
Jeg må gi ham mat.
Du må spise litt, gutten min.
Han vil ikke ha.
Jeg heter Inman, forresten.
Og jeg heter Sara.
Babyen heter Ethan.
Hyggelig å treffe dere.
Du er visst hans størrelse.
Han var også høy og tynn.
Takk.
Passer alt?
Støvlene er fine.
Da sier jeg god natt.
God natt.
Hun snakker ikke.
- Jeg sa jo det. - Er hun sprø?
Nei! Ikke bry deg om ham.
Vil du komme inn?
Vil du gjøre noe for meg? Kan du...
Ligge ved siden av meg, men ikke gjøre noe mer enn det?
- Skal jeg gå? - Nei.
Jeg vil ikke det.
Saken er...
Jeg elsker noen.
Jeg elsker noen veldig høyt.
Prøv å sove.
- God jul, Pangle. - Natt'a, ma'am.
God jul, Georgia. Hyggelig å treffe deg.
- God jul, miss Ada. - God jul.
- God jul, jente. - Ikke sov her.
- Vi skal ikke det. - Det er farlig.
- Ikke sov her. - Det er kaldt.
De kan bli én natt.
Blir de én, vil de gjerne være to.
Det er greit. Frakken er varm.
Hva med neste søndag? Nyttårsaften.
- Kanskje. - Må bli bedre enn 1 864.
- Krigen er over om en måned. - Det sa de for en måned siden.
Helt fra starten sa de det.
Natt'a, miss Sally. God jul.
- Natt'a, miss Ruby. - Natt'a.
- Natt'a, ma'am. - Du blir hos oss i natt, Sally.
- Ruby er jenta si. - Finnes ikke maken.
Hva slags navn er "Georgia"?
Det er stedet han kommer fra, ikke navnet hans.
Det må være den styggeste staten under stjernene.
Hvorfor bryr du deg om navnet hans?
Hva kaller du de stjernene der?
De der.
Det er Orion. Og det er Tvillingene,
og det er Orions store hund, Canis Major.
Hører du, Sal?
Hun er blitt ei vanlig landsens jente.
Jeg har alltid kunnet stjernene. Det har ikke vært noe problem.
Jeg er glad i deg.
l tilfelle himmelen faller i hodet på oss.
Jeg er glad i deg også, Sally.
Det er jeg.
Stå opp.
Skynd deg ut. Yankeene kommer.
Yankeene er her.
Finner de deg her, går det oss ille.
- Jeg kan slåss mot dem. - Nei. Babyen min.
Bare gå.
Vi er fra unionsarmeen og leter etter mat.
Åpne, vi er sultne!
- Jeg har ikke noe! - Vi får nå se på det.
Det er en unge inne. Hent den.
Babyen er syk. Ikke gjør ham noe. Jeg har ingenting!
Ta hønene. De er alt jeg har.
Sier hun bare har høner. Du ljuger.
Du er en løgnaktig sørstatshurpe.
Vi er sultne. Vi har hele dagen.
De fuglene berger deg ikke gjennom vinteren.
Legg noe over babyen.
Si hvor maten er, så tar vi ham opp.
Babyen er syk. Legg noe over ham.
Jeg ber dere!
Vis nåde.
Jeg har en gris.
- Den er bak huset. - Se etter.
Vær så snill.
Vær så snill, sir?
Han er bare en baby.
Han skjelver.
Legg noe over ham.
Hva er det med deg?
Jeg har ikke mer.
- Kanskje har du det. - Ja, ta meg med inn.
Jeg gjør det du vil. Ta med babyen inn.
La oss gå inn alle sammen. Vær så snill.
Vær så snill.
Ta grisen. Jeg er så godt som død.
Ta grisen for jeg er så godt som død.
Nå skriker han snart.
Gjør det noe?
Det var bedre. Var det bedre?
La det bli igjen noe til oss.
Vekk fra babyen.
Mot meg.
Ikke skyt! Vi ville bare ha mat.
Ta av deg støvlene.
Ta av deg buksene og skjorta.
Ikke skyt meg.
Vi har ikke spist på flere dager.
- Kom igjen! - Vi sulter.
Vi har ikke spist på flere dager.
Kom igjen.
Takk.
Nå kan du løpe, og fortsette med det.
- Og ikke stopp. - Takk.
Jeg liker snøen.
Jeg hater snøen. Og kulda.
- Kom igjen. - Hvorfor sånn hast?
Finner Ruby oss her, blir det et helvete.
Min elskede, hvor er du?
Uten håp om å nå deg, skriver jeg likevel, som jeg alltid gjør.
Som jeg alltid har gjort.
Kan vi ete dette?
Steiker du noe lenge nok, kan du ete alt.
Det er frossent. Hvor lenge har det ligget?
- Er du sulten? - Ja.
Ikke særlig lenge.
God kveld. Håper vi ikke forstyrrer.
Får jeg varme meg litt ved bålet?
Jeg heter Teague. Kjenner jeg dere?
Stobrod Thewes.
- Kona di? - Det er en "han".
- Er han kona di? - Vi er musikere.
Han spiller banjo, jeg fele.
Kjæresten din er ganske god og rund.
- Ser romantisk ut ved bålet, hva? - Et bilde på kjærlighet.
Skal du spille på fela?
Ja.
Du må våkne.
God kveld, frue.
- Hvor er Georgia? - Hvor er Georgia?
- Kaptein Teague ber oss spille. - Gjerne.
Hører det er desertører her som skjuler seg i ei hule.
- Ukjent for meg. - Du vet ikke hvor hula er?
- Nei, sir. - Jo, det gjør du.
Det er ei hule, oppe ved Bearpen Branch. Vi har spilt der.
- Ante ikke de var rømlinger. - Den er ikke ved Bearpen Branch.
Han surrer alltid. Vi bor i den hula.
Jeg frøs som ei bikkje før jeg fikk denne frakken.
Ruby lagde den til meg.
Denne delen tilhørte en pastor, og denne delen en hest.
Ruby sa at "nå kan du både be og knegge".
Han snakker over seg.
Han har hjerne som en valnøtt.
Det er en god frakk.
Det knuste mitt unge hjerte.
Skal vi bli her hele kvelden?
Still deg der borte.
Ruby skjønner ikke noe av krigen.
Du behøver ikke bekymre deg for henne.
Ikke Ada heller. Forstår du meg?
Du også, still deg der borte.
Skal han ta bilde av oss?
- Ikke smil. - Hva?
- Ikke smil. - Han smiler alltid.
Han mener ikke noe med det. Jeg sa det er ingenting som er verdt et smil!
Hold hatten foran ansiktet.
Dekk ansiktet med hatten.
- Ruby! - Hva er det? Hva er galt?
- Teague, Hjemmevernet. - Hva?
De skjøt faren din.
De skjøt faren din og Pangle.
Jeg sa at Georgia kan bli her. Han kan ligge på låven.
Han er helt tom. Han dør hvis han går ut i snøen.
Han kan melke kuene. Jeg var redd for dem.
Det er fem timer dit. Han tegnet et kart.
Jeg er klar.
De toskene lå over i mølla.
Far kunne ikke gjøre noe bra, uten også å gjøre noe dumt.
De satte spor i snøen, så Hjemmevernet kunne følge etter.
Det er som å skrive "Skyt meg".
Jeg er lei for det.
Alt sammen skyldes menns dumhet.
De sier krigen er en sky over landet, men de skapte været.
Og så står de i regnet og sier, "Faen, det regner".
Gråter jeg en tåre for far, så er det en krokodilletåre.
Han er ikke her.
De tok ham kanskje, som de gjorde med Swanger-brødrene.
Klynget dem opp som en advarsel.
De tok frakken hans. Hvorfor gjorde de det?
Pappa!
Han puster ennå.
Det er Ruby.
Nå dør du ikke igjen.
- Vi må få ham hjem. - Det klarer han ikke.
Han har nesten ikke blod igjen.
- Der er den, jeg føler det. - Kjenner du den?
Det er et sted i nærheten som cherokeene brukte.
Der er det ly og vann.
Jeg gjemte meg der når far var som verst.
Jeg leter etter mat.
Ta med hagla.
Jøss.
Snu deg.
Gå tilbake dit du kom fra.
Tilbake!
Ada?
Ada Monroe?
Snu, ellers skyter jeg.
Inman?
Bli med meg.
Ruby.
Dette er Inman.
Gratulerer.
Du kan gå ut med hagle oftere.
Han faller snart sammen.
- Jeg trenger det kanskje. - Er du skutt?
Ikke i det siste.
Han sover.
Jeg er ikke overrasket. Han virket helt utkjørt.
Jeg så ham.
I Sallys Swangers brønn. Som en svart skygge i snøen.
- Der ser du. - Det var ikke det samme som jeg så.
I brønnen var det liksom han falt.
- Du husker det ikke riktig. - Jeg husker det nøyaktig.
Det var svarte kråker.
De fløy mot meg.
Jeg trodde jeg så ham falle død om.
Men det jeg så, var at han kom hjem.
Jeg har store planer for gården.
Ja.
Jeg vet det.
Jeg ser for meg hvordan det bør være.
Jeg vet det, Ruby.
Hele denne tiden har jeg pakket is rundt hjertet.
Hvordan får jeg smeltet den?
Er du ferdig med kniven?
Vi må koke fuglen.
Nesten.
Det der klarer du ikke.
Gi meg den.
Jeg skal ikke kutte deg.
Selv om det ikke ville gjort noen forskjell.
Har du følelser for henne?
Ikke vri på hodet.
Ja.
Unnskyld.
Jeg prøvde å være stille.
Fikk du brevene mine?
Jeg fikk tre brev.
Jeg hadde dem i boka du ga meg.
Bartram.
Jeg sendte sikkert 1 03.
Skrev du til meg?
Så ofte jeg kunne.
Hvis du ikke fikk dem, kan jeg gjenta.
- Nei. - Jeg ber om at du er frisk.
Og at jeg er i dine tanker.
Du er det eneste som hindrer meg i å falle i et svart hull.
Hvordan kunne jeg det?
Vi kjente hverandre knapt. Noen få øyeblikk.
Tusen øyeblikk.
De er som en sekk med små diamanter.
Gjør ingenting om det bare er innbilning.
Formen på halsen din.
Den er virkelig.
Slik jeg følte deg da jeg trakk deg til meg.
Du pløyer marken.
Du bærer et brett.
- Du ville ikke komme inn. - Nei, jeg ville ikke gå inn.
Derfor måtte jeg bære et brett.
For å kunne komme ut til deg.
Det kysset..
gjenopplevde jeg hver dag under min vandring.
Hver dag ventet jeg.
Lengtet etter å se ansiktet ditt.
Hvis du kunne sett inni meg,
inni hva det enn heter, sjelen min, det frykter jeg.
Jeg tror jeg er ødelagt.
De forsøkte å drepe meg.
Men jeg var ikke klar.
Hadde jeg noe godt i meg, er det borte.
Hadde jeg noe mykt i meg, har jeg skutt det.
Hvordan kunne jeg skrive etter det jeg har gjort?
Etter det jeg har sett?
Nummer 1, lukk denne døra. Det er kaldt.
Nummer 2, lukk den døra. Det er kaldt.
Jeg ligger med fingrene i ørene for ikke å høre
om en sekk diamanter, om hvem som bærer brett.
Vil du høre vås,
så hør på kjærester som hvisker.
Skal dere plapre hele natta, så ligger jeg hos ham.
- Da sier jeg god natt. - Nei.
Vær så snill.
Ikke si god natt.
Krigen har gjort enkelte ting meningsløse.
Det er vanskelig å tenke seg et bryllup.
Jeg tror til og med far ville innsett det.
Jeg vil gifte meg med deg, Ada.
Hvis du vil ha meg.
Er det ikke en religion hvor du sier
"Jeg gifter meg" tre ganger, og så er man mann og kone?
Jeg gifter meg med deg.
Jeg gifter meg. Jeg gifter meg.
Hvorfor er det morsomt?
Jeg tror det er "Jeg skiller meg" tre ganger, og så er man ikke gift lenger.
Jeg kan vente på deg.
Inman, jeg gifter meg med deg. Jeg gifter meg. Jeg gifter meg.
Jeg gifter meg. Jeg gifter meg.
Jeg beklager alle knappene.
Vil du snu deg?
Nei.
Nei, det vil jeg ikke.
Jeg skal føre hesten rolig.
- Gå i forveien, dere to. - Nei, det vil jeg ikke.
Vi går sammen.
Vi er desertører. Ingen er ute etter dere.
Han har rett.
Jeg trenger vel tillatelse fra deg, Ruby,
hvis jeg vil bo på Black Cove.
Javel, da.
Hold deg på hesten.
Ikke mist den. Og ikke selg den.
Vi trenger den på gården.
- Jeg... Du... - OK, pappa.
Jeg vil være hos deg.
Vi møtes igjen til kvelden.
Greit.
Håper at Georgia har stelt godt med dyra.
- Jeg visste du tenkte på ham. - Nei.
Jeg tenkte på sprengte jur.
- Og før du sier det er det samme... - Jeg sier ingenting.
Frøken turteldue.
Slutt.
Det var en lang begravelse.
- Det var et gravøl. - Den var irsk.
Vennen deres Georgia her,
vi besøkte dere da vi hørte dere huset desertører,
og han sa, etter litt overtalelse, at dere var her.
Vi har vært opp og ned disse fjellene.
Opp og ned.
Dere må stå til regnskap.
Etter krigen må dere stå til regnskap.
Lagde du denne frakken? Å hjelpe desertører er forræderi.
Jeg vet den er halvt hest og halvt prest.
Regnskap?
Regnskap hører din verden til.
Ikke min.
Faen. Han er en vrien jævel å få has på.
- Nei! - Ruby!
Inman!
Kaptein Teague!
- Kom ned derfra. - Nei. Det er bra her.
Jeg skyter hesten under deg.
- Rir du Kaptein Teagues hest? - Ja.
- Er han død? - Jeg håper det.
Gi meg våpenet ditt og dra hjem.
Jeg er lei av å slåss.
Gjør jeg det, skyter du meg.
Nei, men jeg vil ikke ri herfra og måtte se over skulderen etter deg.
Det er et problem.
- Vet du hva jeg har på min side? - Hva har du på din side?
Ungdommens selvtillit.
Inman!
Nei!
Jeg kom tilbake.
Jeg elsker deg.
Det vi har mistet, får vi aldri igjen.
Landet vil ikke leges.
For mye blod.
Hjertet vil ikke leges.
Vi kan bare slutte fred med fortiden,
og prøve å lære av den.
Hva gjør du?
Det døde i natt.
Bring det hit.
- Ikke drep det. - Jeg skal ikke det.
Vi må prøve, ellers dør dette også.
Det går bra.
Vi skal forsøke et lite knep.
Nå er det dager da jeg klarer å ikke tenke på deg.
Når gården kaller sterkere på meg enn hjertet mitt.
På denne tiden av året yrer det av liv over alt.
Jeg finner deg i alle ting.
Som om du fortsatt var på vandring hjem.
Hadde du sett oss nå, denne påskedagen i Black Cove,
ville du visst at hvert skritt var verdt det.
Jeg klatrer fortsatt
Reisen er nesten slutt
Er du tørst, min venn
Så klatre opp fjellet sammen med meg
Grace Inman, ingen har sagt værsågod.
For gode venner, god mat, god familie,
for alt vi er velsignet med. Herre, vi takker deg.
Amen.
- Kjære, det er ikke mer sider. - Den er til deg.
Jeg skal hente. Jeg har mindre ordrer.
Jeg så én gang til i Sallys brønn,
og denne gangen var det intet nifst å se.
Bare skyer, skyer,
og så, solen.